Okamžitě si vzpomenu na oranžové potravinové lístky, modré šatenky a tabačenky. I na benzin byly poukázky a přesto, že otec měl benzinovou pumpu, na ty si nevzpomínám.
Potravinové lístky byly vydávány na čtyři týdny a jednotlivě na nich byl vyznačen druh potraviny v gramech a dokonce i mýdlo. Těžce pracující měli dávky zvýšené, ale ani ty nezaručovaly žádný blahobyt. Zemědělci jako samozásobitelé dostávali lístky pouze na cukr. Mnohým po splnění vysokých dodávek moc potravin nezbývalo, a když už, dávali či prodávali přebytky známým či zájemcům. Za války Němci kontrolovali ve vlacích zavazadla, protože převoz potravin z venkova byl trestný.
Potraviny se musely nakupovat v určeném obchodě, obchodník dostával zboží podle odevzdaných lístků a mouku a cukr musel pečlivě rozvažovat, protože v pytlích nebylo nic navíc. Po vydání lístků se každý snažil vybrat příděl co nejdřív, protože na koho se nedostalo, měl prostě smůlu.
Za války chodily po obchodech kontroly a byly značné postihy od pokut po vězení. Otce, který při drogerii prodával i potraviny, od postihu zachránila potrhlá zákaznice. Scházelo mu totiž pár kilo cukru, které dal bez lístku věrnému zákazníkovi na svatbu. Naoko hledal chybějící cukr, zavadil o pytel mouky a zašpinil si černý plášť. Zákaznice vzala smeták, poskakovala za ním a volala: Pane materialisto, stůjte, máte bílou sedínku! Když odešla, kontrolor otci řekl, že se už dlouho nezasmál, jak ho ta baba ometala, tak aby si to dal do pořádku.
Nám jako dětem lístky přinesly nemilou povinnost. Neděle byla vyhrazena na lepení lístků. Jednotlivé malé ústřižky se lepily vodním sklem na velké archy balicího papíru a odevzdávaly se na radnici. Lepila celá rodina a my poslouchali vyprávění rodičů o první republice, kdy se daly koupit banány, pomeranče, čokoláda, rýže a to byla pro nás vlastně pohádka.
Ani po válce potravinové lístky nezmizely a dávky se nezvýšily, i když potraviny doplnily vojenské konzervy od UNRRY, které zanechala v Evropě americká armáda. Roku 1947 bylo katastrofální sucho a neúroda a pomohl nám údajně Sovětský svaz dodávkami obilí. To hrálo do not komunistické straně, která se v únoru 1948 ujala vlády. Rázem bylo vše znárodněno, přídělový systém zůstal a s ním i přísné kontroly. Existoval sice volný trh, ale ani tam za několikanásobné ceny nebyl dostatek zboží a obyčejní lidé si to nemohli dovolit.
Zvláště zemědělci se obávali újezdních tajemníků, kteří hledali zatajené obilí a potraviny a z velkých hospodářů se stali nenávidění kulaci, kteří často skončili ve vězení, v horším případě v uranových dolech. Tím se připravovala kolektivizace zemědělství. Děti nesměly zůstat doma, odcházely do průmyslu a vstup do JZD bylo jediné východisko.
Kdo čekal zlepšení, byl zklamán a hlavní rozčarování přinesl červen 1953. Přesto,že den předtím prezident Zápotocký prohlásil, že naše měna je pevná, aby lidé nepodléhali panice, druhý den byla vyhlášena měnová reforma a zrušen lístkový systém. Lidé protestovali, protože malá částka byla vyměněna v kurzu 1:5, největší částky 1:50 a vázané vklady zrušeny, takže ušetřené peníze byly k ničemu. Největší demonstrace byly v Plzni a byly násilně potlačeny. Zboží bylo sice volné, ale byl ho nedostatek a na všechno se stály fronty. Situace se sice zlepšovala, ale pomalu, a to, co zažívali naši rodiče a posléze i my, se snad nebude již nikdy opakovat.
![Okénko do historie: Přídělový systém](/images/unnamed-8.jpg)
Foto: archiv autora
Okénko do historie: Přídělový systém
25. 5. 2020Při pohledu na plné košíky nákupu jsem si vzpomněl na léta 1939 až 1953, kdy u nás byl zaveden přídělový systém, takže vše bylo na lístky a v omezeném množství.
DISKUZE
Děkujeme za váš příspěvek do diskuse. Upozorňujeme, že redakce si vyhrazuje právo vyřadit diskusní
příspěvky, které jsou v rozporu s platnými zákony a které podněcující k násilí a nenávisti ke
konkrétním lidem či skupinám obyvatelstva. Smazány budou rovněž příspěvky obsahující jakékoliv
vulgarismy.
Pro vkládání příspěvků do diskuze se musíte přihlásit
Dana Puchalská
25.5.2020 13:43
Naši mi o té době vyprávěli,já jí nezažila. A měnová reforma byla věc šílená. Manželova rodina z Prahy přišla o dost peněz a myslím, že se to podepsalo na dědečkově zdraví. Můj otec vyprávěl že pak stálo 1 kilo rýže asi 20 000 korun.A když jsme u toho lepení, babička místo vodního skla používala nějakou zbylou asi hladkou mouku smíchanou s vodou.
Zdenka Soukupová
25.5.2020 13:25
Tuhle dobu jsem nezažila, ani rodiče nebo prarodiče o ní nevyprávěli. Asi nás, malé děti, nechtěli stresovat. A doufám, že nic podobného už nezažiju.
Hana Rypáčková
25.5.2020 12:57
Z vyprávění maminky to vím, s nějakými jsem se setkala jako malá. Maminka dávala na kuřivo sousedovi a on nám na sladkosti..Musíme o té době povídat vnoučatům...
Zuzana Pivcová
25.5.2020 12:39
Potravinové lístky jsem asi zažila, ale jako malé dítě jsem to nevnímala. Vím jen, že jsem je viděla po mnoha letech vytištěné. Mnoho o podmínkách za války a po válce jsem znala z maminčina vyprávění. Osobně se naší rodiny nejvíce (kromě znárodnění otcovy malé stavební firmy) dotkla právě měnová reforma, to byl hrozný podraz.
Zpět na homepage Zpět na článek
Doporučujeme
Články z Drbna.cz
Nejste registrován/a? Zaregistrujte se zde.
Po přihlášení (registraci) uvidíte na tomto místě přehled Vašich aktivit na portále i60.cz, a to:
- Váš nejnovější článek
- Nejnovější komentáře k vašim článkům
- Nové vzkazy od přátel
- Nové žádosti o přátelství
JSTE TU POPRVÉ?
Přečtěte si, co všechno
portál i60 nabízí.
AKTUÁLNÍ ANKETA
Blíží se krajské volby. Jak jste spokojeni s tím, jak to ve vašem kraji vypadá?
V našem kraji jsem spokojen(a), nemohu si na nic stěžovat
Je to velmi špatné, doufám, že se vedení našeho kraje obmění